.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Skal vi starte?
Har dere hørt historien om den fattige tømmerhoggeren og kona hans?
Jeg tror ikke det.
En dag fant den fattige tømmerhoggeren og kona hans en trane fanget i en felle.
De syntes synd på fuglen, og satte den fri.
Skal vi starte?
Noen dager senere, en snørik kveld, -
- banket en ung kvinne kledd i hvitt på døra, og ba om ly.
Det sluttet ikke å snø før etter flere dager.
Da det sluttet, -
- spurte den unge kvinnen om hun kunne bo hos dem.
De hadde blitt veldig glade i henne, som i en datter.
De sa ja.
Den unge kvinnen ba om en vevstol.
Hun sa at hun ville sy klær som de kunne selge.
"Men", sa hun, "dere må aldri se på meg når jeg jobber."
Skal vi starte?
Amy.
David.
Klærne som den unge kvinnen spant var nydelige.
Tømmerhoggeren ble rik.
Men han ble også nysgjerrig.
Skal vi starte?
En dag mens piken satt ved veven, -
- kikket han og kona inn til henne, og så at hun ikke var en kvinne.
Hun var en trane.
Hva skjedde?
Tranen fløy av gårde, og ble aldri sett igjen.
Hvordan er kaffen?
Jeg tar en til.
Har du hørt historien om den fattige tømmerhoggeren og kona hans?
Jeg tror ikke det.
Vi mener alvor.
Jeg vet ikke.
Er du klar?
Skal vi starte?
Når vi jobber med hukommelse, går vi systematisk til verks.
Fra start til slutt, skritt for skritt gjennom livet.
Vi vil vise deg at hvert tilfelle av sykdommen -
- var din kraft som manifesterte seg.
På den måten utforsker vi dine evner sammen.
Vi lærer hva som utløser den.
Men på grunn av søsteren din, har vi ikke så god tid.
Derfor fokuserer vi på de store begivenhetene.
Hva betyr det?
Det betyr det som skremmer deg mest.
Jeg har gravd litt, og jeg tror jeg har funnet det minnet -
- vi ikke fant i går, fra kjøkkenet.
Hvis du er klar...
Jeg er her.
- Vi har snakket om dette. - Jeg vil ikke snakke om det. La meg være.
Frys.
- Hva skjer? - Dette var...
Philly og jeg var sammen i ti måneder, og jeg var...
Vi kranglet mye.
Så jeg vet ikke helt når dette var.
Frys.
Jeg hadde rett.
Du behersker ikke bare telepati.
Du kan kontrollere gjenstander med tankene.
"Kontrollere" er vel å overdrive.
Det vi ser her, er rå kraft som slenges ut, -
- men du kan lære å bruke den, og ta kontroll over den.
Først må vi finne ut hva som utløste det. Hva skjedde rett før dette?
Rett før krangelen med Philly?
Den første lille grisen fikk lov å gå på isen.
Den andre lille grisen fikk lese i avisen.
Denne lille grisen ranet terapeuten og kjøpte dope-dop til vennen sin.
Lukter du kake?
En astronaut nærmer seg -
- med bakervarer.
Kjære, Pete og Vanessa er på vei.
- Peter... - Et lite skritt for en mann.
- Et gigantisk hopp for menneskeheten. - Hei.
Går det bra, David?
Nei.
- Nei. - Å, nei, dette skjer ikke.
Ikke rør meg.
- Gå vekk. - Visste hun ikke om dopet?
Slipp reptilen, romkaptein.
Hei, ikke slåss.
- Slipp. - Frys.
Du var en junkie, og du ble avslørt.
Jeg var høy, -
- og Lenny og... Philly begynte å si mange ting.
- Du ble avslørt, og følte deg fanget. - Hvordan kan dette gi meg Amy tilbake?
Vis meg hva som skjedde etterpå.
Hva er i veien?
Jeg vet ikke. Han motarbeider oss igjen.
- David. - Det er ikke meg.
- Hva er det? - Kan du ikke... Ser du ham ikke?
Ser hvem?
Hvem er det?
Hva skjedde nå?
- Jeg kan ikke... - Det er noe galt.
- Han skulle ikke kunne... - Du så noe.
Jeg vet ikke. Jeg husker ikke.
Det er bare... frykt.
Hvordan er det mulig?
Ok. Ta oss med tilbake.
Vi ser på det en gang til. Men denne gangen på avstand.
Ikke slåss mot meg.
Jeg gjør ikke det.
Visste du at Jordens diameter ved ekvator er 12756 kilometer?
Nå?
Nei.
Vi er ute. Dette skjer nå.
- Hør på meg, David. - Jeg gjorde ikke...
Jo. Dette var deg. Det var noe...
- ...du ikke ville at vi skulle se. - Melanie.
Vi er i minnekuben.
På en eller annen teleporterte han oss tre 180 meter gjennom to tykke vegger.
Hva er du?
Hvor vokste du opp?
Hvordan det?
Det virker som du er en byjente.
Jeg vokste opp i 31. Etasje.
Og moren din?
Ja. Jeg hadde en sånn.
En far?
Et par stykker.
Jeg tror hun skremte dem.
Hun kjente folk.
Hun vanket i høye kretser.
Hun var kjent for sin skarphet.
Hun skrev saker folk snakket om.
Vi hadde fester, "salonger", kalte hun dem.
Kunstnere med bart og menn med pengesedler -
- var som jegere som ville felle henne.
Vi beholdt hodene deres i stedet.
Vi bodde på landet.
Leste for det meste billedbøker.
Det høres fint ut. Trær og enger.
Ingen folkemengder.
Har du noen gang...?
- Hva? - Det bare...
Noen ganger føles det som om jeg har langt hår.
Som da vi... Da jeg var deg.
Det er ikke bare det at jeg husker det.
Jeg prøver å ta på det, for å stryke det bort fra ansiktet.
Men det er ikke der.
Har det...?
Har det noen gang...?
Hva mer?
Noen ganger mister jeg balansen. Det er som om gravitasjonssenteret mitt... Hoftene.
- Pass deg. - Nei.
Og...
Hva?
Da vi byttet plass, -
- tok det over to timer, og jeg måtte tisse...
- Nei. - Nei. Det er ikke... Jeg...
Jeg vet hvordan alt fungerer der nede.
Jeg bare... Jeg...
- Nei. Fortsett. - Nei. Jeg...
Jeg rørte ingenting, og så ikke mer enn jeg måtte.
Jeg bare...
For å være helt... Jeg...
Jeg gjorde det. Da vi byttet, så...
Det går fint.
Jeg...
Hva?
Jeg gjorde ikke det.
Jeg burde ha gjort det, men jeg gjorde det ikke.
Det er greit.
Det er ikke min kropp. Skjønner du?
Det er bare sånn jeg betrakter den. Hvis noen bare kan komme og gå...
Er ikke det litt trist?
Nei.
Egentlig ikke.
Det er som sjelen.
Skjønner du?
Ingen vet det sikkert om den eksisterer.
Men jeg har bevis.
Vi er mer enn bare dette.
Jeg har vært en kinesisk mann.
En dame på 136 kg, en fem år gammel jente...
Men uansett hvor jeg er, så er jeg meg.
Jeg likte det.
Å være deg.
Først var det rart og skremmende, -
- men så...
Da jeg så meg i speilet og så deg...
Og jeg kunne holde deg i hånden.
Jeg vet ikke.
Han må ta pillene sine.
Hvis ikke, får han problemer, og de vil ikke...
Sykehuset, de...
De vet ikke hvor han er.
Du tror ikke at han egentlig trenger de pillene, gjør du vel?
Hva mener du?
Han er... Han er schizofren.
Gjør han ikke?
Beklager.
Jeg vet at du var en slags laboratorierotte på Tredje avdeling.
Jeg liker ikke å bli undersøkt.
Kan du gi meg den greia?
- Jeg? - Han mener meg.
Flott. Flere nåler.
- Jeg kan gjøre deg bevisstløs. - Takk. Jeg tror de vil at jeg skal være våken.
Ja. Våken er viktig.
Dette er ingenting. Det er en farge som hjelper meg med sporingen.
Klart det. Det er ingenting, kun en farge.
Ja.
Klart det.
En lite stikk.
Ferdig.
Kan du la være å ødelegge alt denne gangen?
Jeg kan ikke love det.
Ok.
Jeg er rett utenfor.
- Ok? - Ok.
Ok, David.
Vi vil fortsette å måle hjernebølgene dine, -
- og foreta noen hormonavlesninger.
Denne gangen vil jeg at du skal tenke på noe stressende.
Jo verre, desto bedre.
Knask eller knep.
Knask eller knep!
Kom igjen, King.
Ett hus til, Davy, så drar vi hjem.
Ikke noe godteri.
King. King!
"'Til sengs, til sengs', -
- sa moren."
King. Kom, gutt.
"Til sengs", sa hun.
- King. Hvor er du? - Den sinte gutten...
Ansiktet hans ble helt rødt.
Kom igjen, King.
"Ansiktet hans ble rødt," -
- og med et skrik -
- "kappet han av hodet hennes."
King.
"'Ikke til sengs, ' sa han."
Og vips, -
- så var moren hans død.
"Død. Død."
Er alt i orden?
Ja. Jeg bare...
- Jeg bare... - Gutt.
Hei, gutt.
Det er veldig søtt.
De tror de kan redde deg.
Hva er det?
Talesenteret i hjernen hans er aktivt, men han snakker ikke.
Du kan ikke være her.
Hva gjør du, gutt?
- Stopp. - Tror du at du er trygg her hos klovnene?
De hjelper meg.
- Slik de hjalp deg på sykehuset? - Nei.
Jeg er ikke syk. Jeg har evner.
De har vist meg det, i fortiden min. Jeg har krefter.
Så bra. Jeg er glad på dine vegne.
Men hvem vet hvor mange kommandosoldater -
- som knuller søsteren din rett i musehullet...
Men du har rett. Det er bra. Bra jobba. Det er det som er viktig.
- Nei, Melanie sa... - "Melanie sa."
Tror du Melanie er på din side?
Den kjerringa holder på hemmeligheter.
Hva mener du?
Hvorfor gjør du dette?
Du skal liksom være vennen min.
David, vær så snill.
- Nei. - David, vær så snill.
Slutt. Nei. Slutt.
De gjør meg vondt med de store, harde...
Han blir varmere.
Nei. Ikke gjør det.
Feil avdekket.
Han er schizofren.
Gjør han ikke?
Amy, har ikke du sagt til mannen din at du følte at du vokste opp i et hjemsøkt hus?
Hvordan vet du...?
Det var rare lyder om natten.
Ting flyttet seg av seg selv.
Du kunne gå fra broren din på badet, men fant ham igjen utenfor huset.
Og da han fortalte folk om stemmene og synene, -
- sa de at han var syk.
De sperret ham inne.
Og du sa ingenting.
Du lot dem sperre ham inne på det stedet, enda du visste...
- Nei. - Du visste...
...at det var noe annet som foregikk.
Noe magisk.
Broren min hadde problemer.
Broren din har synske evner.
Han er en gud.
Og du lot dem gjøre ham til en idiot.
Nå løper han vilt rundt -
- med altfor mye kraft og ingen selvkontroll.
Og hvis du overhodet har noe samvittighet, -
- så hjelper du meg å finne ham, slik at jeg kan skru ham av.
Han har ikke ringt.
Jeg lover. Hvis jeg visste noe, så...
Jeg er ingen tøff... Tøff person.
Spør hvem som helst. Så dette, dere, iglene...
Hvis jeg får et papirkutt, så må jeg legge meg.
Jeg har ikke noe å fortelle...
Syd!
Herregud.
Ok.
- David, ikke rør meg. - Ok.
- Alt er i orden med meg. - Ok.
Ok.
Hvis du lærer å kontrollere det, blir du en råtass i verdensklasse.
Hei, kom igjen.
Er du sikker på at han så deg?
Ja. Han hadde skummel permanent og et slørete øye.
Hva?
David, dette er veldig viktig.
- Du skal ikke tilbake dit. - Jeg vet det.
Men hvis jeg drar dit med Syd, så får jeg kanskje Amy med meg tilbake.
Nei. Du overrasket dem. Neste gang er de forberedt, -
- og da skjer ett av to: Enten så dreper de deg, -
- eller så lar de deg gå, følger etter deg og dreper oss alle.
- Hvem er de? - Jeg sa jo det.
- De tilhører Tredje avdeling. - Nei. Han med permanenten.
Dette var en hesteranch, og mannen min arvet den på 40-tallet.
Oliver.
Hvis du hadde kjørt med heisen, -
- eller bestilt en kopp kaffe, hadde du hørt stemmen hans.
Døde han?
Han bygde opp dette stedet sammen med Cary -
- for 30 år siden.
Før avdelingene, -
- før noen visste hvor fort verden skulle endre seg.
De bygde den, og ville deretter fylle den med folk som deg.
Så fant de Walter, -
- men han var ikke sånn som dem.
Han ville -
- gjøre folk vondt.
Flott historie, men jeg blåser i hvem han er.
Han har søsteren min.
Og vi må hente henne tilbake.
David, sett deg.
Vær så snill.
Jeg har ærlig talt aldri sett en hjerne som din før.
Det er som om hjernen din forsvarer seg.
Visse minner, visse deler av din historie, -
- er blitt slettet.
- Hva betyr det? - Det betyr...
...at jeg ikke kan gjøre det jeg må for å orientere deg og trene deg.
Jeg er redd for at jeg bare gjør ting verre.
Gir du opp?
- Nei. Du er altfor viktig. - Hvorfor det?
- Hvorfor er jeg så viktig? - Fordi vi er i krig.
Og vi taper.
Og du er den mektigste mutanten i live.
Du vil fikse ham, slik at du kan bruke ham.
Nei.
Jeg vil fikse ham fordi han fortjener å være frisk, -
- og han fortjener å være lykkelig.
Og så skal jeg bruke ham.
Alt jeg bryr meg om, er Amy.
Ok.
Instinktet mitt sier meg at vi skal roe ned.
- Nei. - Jeg er enig.
Forsvaret ditt blir bare sterkere.
Vi må ha en tøffere tilnærming.
- Og det betyr? - At jeg vil bedøve deg.
Ikke slik at du blir bevisstløs, -
- bare slik at forsvaret ditt svekkes. Da får vi utilslørt tilgang til hjernen din.
Jeg trenger det for å finne ut hva som er virkelig og ikke virkelig.
- Jeg vil være med. - Nei.
- Jo.
Hvis du går inn, så går jeg inn. Vi er sammen.
- Skal jeg si hvorfor det ikke er lurt? - Nei.
Det er ikke trygt.
Hvem reddet hvem da vi var omringet av kommandosoldater med våpen?
Jeg bare... Jeg klarer dette.
Dette er min...
Dette er en del av terapien min.
Derfor må jeg gjøre dette alene.
- Hva mente du med "dampen"? - Hva?
Er alt bra med hodet nå?
Pillene. Resepten.
Alltid blå.
Velg mellom følgende:
Beroligende toner, hvit støy, skogslyder.
Så bra at du fortsatt er våken.
Jeg var junkie før.
Før vi møttes. Før Clockworks.
Jeg var høy nesten hele tiden.
Demper belysningen.
Og jeg...
Jeg løy for folk, og jeg stjal.
Vi har alle hatt vårt.
Legen min pleide å si at ordet "monster" ikke er et substantiv.
For å være et monster må du først -
- gjør noe monstrøst.
Hvis du blir med meg i morgen, vil du få se ting.
- Jeg takler det. - Du vil ikke føle det samme for meg.
Elsker du meg?
Det vet du at jeg gjør.
Det er ikke noe annet å si.
Alle her inne sier at jeg er frisk.
Tenk om de tar feil?
Ok, David, -
- vis oss hvordan du endte opp i Clockworks.
Er du klar?
Bare et nålestikk.
Sexy. Len deg mot venstre.
Len deg mot høyre.
Jeg er ikke kamelen din.
Fortere.
Jeg trodde David var her. Er det ikke sånn det fungerer?
Han er her.
Bedøvelsen hindrer hans rasjonelle hjerne i å være her.
Barnet er den delen av hjernen som fortsatt er våken.
Hei.
Du kan ta på ham hvis du vil.
Kraften din virker ikke her, ikke uten din fysiske kropp.
Kan vi gå videre?
Beklager.
Potensielt høy score.
En jobb til, så gir jeg meg.
Hva sier stjernene?
Interessant. Minner innenfor minner.
Hvorfor si det?
Gjorde du...?
Jeg tror det kommer noe.
Så du det?
- Hva da? - Det kom et glimt, og da så jeg David.
Jeg tror ikke vi bør være her.
Bak dere.
Hva? Hva så du?
Hva?
Vi må stikke.
Ok. Få oss ut.
Jeg kan ikke.
David, kom her.
David, vent!
- Vent. - Sydney.
Sydney.
David.
David?
David.
David, kom her.
Kom hit.
David. Hei.
David, kom her.
Nå skal vi leke en lek, ok?
Gjemsel.
Har du et sted hvor du liker å gjemme deg, hvor ingen finner deg?
Her inne?
David, kom her.
Vent.
David?
David, det går fint.
Det er bare meg.
David. Du må våkne.
Jeg kan ikke hjelpe oss mer. Du må gjøre det.
Hvis du er der inne, så må du våkne.
Med en gang.
Hei.
Her.
- Hva skjedde? - Ja.
Vi skal ha en lang samtale om det.
De tok Melanie. Vi kom fra hverandre da dere stakk av.
Hun er fortsatt under.
Jeg håper det går bra.
David.
David?
David, våkne.
DEN SINTESTE GUTTEN I VERDEN
Til sengs, til sengs, sa moren.
Den sinte gutten ble rød i ansiktet.
Og med et skrik kappet han hodet hennes av.
Går det bra?
- Hånden min. - La meg få se.
Det går fint.
Det er ikke ekte. Det er bare et minne. De kan ikke skade deg.
Jeg er ikke sikker på at det er minner.
David?
David.
Hvorfor våkner han ikke?
.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Norske tekster: Cathrine Engebret